Hétköznapi gondolatok a versenyzők felkészüléséhez

Ha valaki a sportról beszél, rendszerint megemlíti annak az embernek a nevét, akinek műveit a sport bibliájának nevezhetjük.

Töredelmesen be kell vallanom, hogy nekem még nem sikerült igazihoz hozzájuthatnom.

A lövészsportban vannak nagyszerű honi szakemberek, mint például – Ágoston Imre, Harvay Sándor, Nádori, Faragó, Kissgyörgy Lajos és még lehetne sorolni – akiknek művében meglehet találni azokat az egyszerű és bonyolult szakmai módszertani útmutatásokat melyek alkalmazásával kiváló eredményekhez juthatunk.

Nem áll szándékomban az általunk leírtakat ismételni, újra írni. 
És ha mégis találkoznak ismerős fogalmakkal az azért lehetséges mert Ők nagyon jól kitalálták és megfogalmazták a vonatkozó feladatot, amit csak meg kell tanulni, majd ismertetni, megtanítani gyakoroltatni számon kérni kell. 

A kedves olvasó ezzel úgy ért egyet ahogy akar, mondhatja azt is, hogy e sorok írója………..

Mint minden szakmában, így a sportban is a szakemberek között vannak fafejűek, átlagosak, tehetségesek és lángelmék. 

Hangzatos és fölöttébb kínos megállapítás ez, de istenemre mondom, egyáltalán nem is olyan bosszantó, és ……………… van benne igazság. 

A vérbeli sport – szakember rendelkezik azzal a képességgel, hogy felismeri tanítványai körében a tehetséget. Valódi ösztöne ott lép életbe ahol a dolgok nem nyilvánvalóak. Jegyzetfüzetében sokasodnak a megfigyelések alapján készített vázlatok, feljegyzések, aminek segítségével végül kirajzolódik az ember – az egyén, akiből versenyzőt, élversenyzőt kell nevelni. Ez már – már művészet, ami az edzői tevékenység fontos feladata.

De ne szaladjunk a szavak elébe:

Mielőtt sportágat választunk – ez vonatkozik a majdani edzőre is a sportolóra egyaránt – fontos dolognak tartom testünk pontos megítélését. Ennek megítélésében azoknak a szülőknek is nagy feladata van akik szeretnék, ha gyermekük – itt a gyerek serdülő korcsoportúakra gondolok – az általuk kiválasztott sportágban jeleskednének. 

Ennek megítélése rendkívül nehéz feladat elé állít bennünket. 
Egyrészt azért mert nincs kimondottan tiszta testalkattípus, másrészt nem biztos, hogy a megítélésnél nem vagyunk elnézőek magunkkal . 
El kell döntenünk, hogy melyik testalkattípushoz tartozunk, az ektomorfhoz, az endomorfhoz vagy a mezomorfhoz. 

a)	Ektomorf (leptoszom): karcsú növésű embertípus, vékony könnyű csontozattal és hosszú sovány izmokkal. 

b)	Endomorf ( piknikus ): zömök testalkatú ember, erőteljes csontozattal, teltséggel és túlsúlyra hajlamos.

c)	Mezomorf ( atlétikus ): anatómiai szempontból ideális típus a sportolásra . Többnyire magas termetű és minden előfeltétele megvan a választott sportághoz szükséges izmok gyors kialakítására

Rendkívüli fontossággal bír testünk pontos megítélése.
Figyelembe kell vennünk, hogy e három testalkat nem élesen határolódik el egymástól, hanem keverednek egymással. 

Próbáljuk meg mégis kitalálni melyik jellegünk van túlsúlyban . 
Ha ezt a lépést sikerül őszinte megítéléssel megtennünk, akkor a későbbiekben nem lesz óriási gondunk – problémánk a kialakult helyzetek reális megítélésében. 

Itt van mindjárt az első edzésen való megjelenés lélektani problémái, a szorongás – ami nem mást mint tárgynélküli félelem – hogy fognak rám nézni, fogadni a többiek az edző hogy fogja megítélni kezdeti ügyetlenkedéseimet, hogy fognak rajtam nevetni a többiek stb. 
De vigasztalódj a te szád is széles vigyorra fog tárulni – egy bizonyos idő után amikor egy ifjú jelölt csetlik – botlik. 
És ilyenkor nem árt, ha eszedbe jutsz magadnak. 

Végül is minthogy neked is erőt adott az, hogy meg tudd ítélni hová tatozol mire vagy képes, és a szorgalmasan végzett edzések hatására mire leszel képes, úgy ezt az utat ő is végigjárja. Lehet, hogy rövidebb idő alatt. 

Tehát tudnunk kell, miért kezdünk el edzeni és hogy miért van szükség az edzésre?

……… azért mert nincs elég mozgási lehetőségünk teljesítő és regeneráló képességünk megtartására………. hangzik a csípőből adott válasz. Na jó, de hát a sportban ez nem ilyen egyszerű. 

A sportban nem baj, ha az ember óhaja és tettvágya eltér az átlag emberétől, vagyis ha nem egészen szabályos. Ugyanis, ha az elhatározást tett követi az egyéni felelősség – kötelesség határai kitágulnak. Mert, ha a választott sportágban találod meg az eszközt ami az általad kitűzött cél eléréséhez vezet, akkor köteles vagy az életedet hosszú távra úgy tervezni, testi és lelki erőddel úgy gazdálkodni, hogy azok a cél elérésének szolgálatába álljanak. 

Ez óriási egyéni felelősség vállalás!

Hogy mégis miért van szükség az edzésre?

Az igazság kis része, hogy volt időszak amikor a kétkezi munka minden napos volt. Sokat kellett gyalogolni egyik faluból át a másikba és persze gyalog az iskolába, munkahelyre. 
De ma amikor szinte minden munkát gépek végeznek, elkényelmesedtünk. 
A busz az autó gyalogol helyettünk. 

Testünk több mint 50%- a izom. Ha nem gondoskodunk elég testmozgásról, izomzatunk eltunyul. A legtöbb ember még a sportolók körében is akkor érzi magát a legjobban , ha izmai az ismeretlenség homályában maradnak. Vagyis csak azokról az izmokról tud amit mindennap használ. Hogy testük mozog az magától értendő számunkra.

Az edzések egyik erénye az a tény, hogy testünk minden izmának a tudatában leszünk. Ezért nagyon fontos, hogy eleinte a későbbi edzés alapozásnál valóban érzékenyen reagáljunk az izomfájdalomra és felkészüljünk rá. 

Az izomfájdalmat emlékezetünkbe kell véssük és az okozó gyakorlatokat lelkileg kapcsolatba kell hoznunk. Ez később, ha bizonyos testrészeket célirányosan edzünk, segítségünkre lesz, mert érezni fogjuk, hogy melyik gyakorlatra reagál az a bizonyos izom. Az izomlázat pozitív hatásként kell kezelni. 

A test erősítésének kondinációjának feljavítására semmi sem alkalmasabb, mint a súlyzós edzés. 

Mindegy, hogy a gyorsaságra, vagy erőre, állóképesség növelésére törekszünk. 

Az egyetlen tevékenység ami az egész testet egyenletesen és átfogóan erősíti a progresszív (fokozatosan emelkedő) súlyzós edzés. 

Aki helyesen végzi, rövid idő után megfogja állapítani, hogy nemcsak jobban néz ki, hanem jobban is fog úszni, futni, teniszezni, szóval teljesítménye minden sportágban lényegesen fokozódik. 

A súlyzós edzés minden kondícionális képességet fokoz, az erőt az állóképességet, a mozgékonyságot az összpontosítást és a kitartást.

Ezért a lövész sportolók számára is igen fontos feladat az alapozó és erőléti edzések időszakában a súlyzóval való gyakorlatok tervezése.

Természetesen nem reklám emberek kineveléséről van szó, hanem arról, hogy valamennyi sportág fontos követelménye a megfelelő fizikum kialakítása, az erőszint, állóképesség, terhelhetőség, az adott sportághoz szükséges izmok edzése, célirányos fejlesztése. 

Ma még koránt sem tisztázott kérdés az erő, gyorsaság és állóképesség összehangolt fejlesztésének módszere. 
Különböző sportágakban más – más feladatot kell megoldani a sportolóknak. Természetes, hogy elsősorban ezek a feladatok szabják meg a felkészülés rendjét, módszereit a képességfejlesztés területén.
Számos sportágban még mindig idegenkednek a rendszeres erőfejlesztéstől, mert félnek az elmerevedéstől, a lelassulás veszélyétől, a finom izomérzék, illetve a gyorsaság esetleges elvesztése miatt. 

Miért ez a nagy ellenállás a kifejezett erőfejlesztő munkáknál?

Azért mert ez többletmunkát jelent az edző és a sportoló számára és egyfajta bizonytalanságot. És persze azért,mert különböző, hibás szemléletek hatnak míg az úszóknál úszni, az atlétáknál futni, a lövésznek lőni kell. 

Érvelésük az erősítő munka rontja a technikát, a gyorsaságot, ………….  stb., ezért nem tanácsos erősítő munkát végezni. 

A felsorolt nézeteket könnyű cáfolni, hiszen számtalan gyakorlati példa igazolja, hogy a jól felépített a sportág jellegének megfelelő, az egyéni sajátosságokat is figyelembe vevő erőfejlesztő munka nem hogy rontja, hanem jelentősen emeli a teljesítményeket. 
Csupán a józan megfontolás alapján is fel kell ismernünk az erőfejlesztés fontosságát.

Bármilyen mozgáshoz, a testrészek mozdulataihoz is erőre van szükség. Nagyobb erő, nagyobb elmozdulás. Az izomerő fejlesztése bizonyos fokig a mozdulatok gyorsaságának a növelését is eredményezi. 

Az ügyesen, a célnak megfelelően fejlesztett erő a technika pontosabb, gyorsabb, eredményesebb végrehajtásának az alapja lesz. 

Azok akik saját példájukra hivatkoznak ne ítéljék el általában az erőfejlesztést, hanem munkájuk módszerét vizsgálják felül és próbálják megállapítani, hogy  hol követték el a hibát. 

Ahhoz, hogy az erőfejlesztő munkát vizsgálat alá vessünk két fontos dologra van szükség:

a)	meg kell vizsgálnunk, hogy a sportág sajátos feladatai milyen követelményeket állítanak elénk,
b)	ezeket a sajátos követelményeket összhangba kell hozni az erőfejlesztés ma ismert legjobb módszereivel.

Beszélünk általános és speciális erőfejlesztésről. 

Ez a két terület nem választható el egymástól, egymásra hatnak, de az általános erősítő munkánál is mindig legyünk figyelemmel a sportág sajátos szempontjaira.

Nézzük konkrétan a lövész spotot.
Azt gondolom nem lehet vita tárgya, hogy ebben a sportágban is szükség van erőfejlesztésre. Azon viszont már lehet vitatkozni, hogy milyen erőfejlesztő gyakorlatokat végeztessünk sportolóinkkal? 
Milyen legyen a fiatalok és nők erőfejlesztése?

Mielőtt a kérdésre feleletet adnánk tisztáznunk kell néhány alapfogalmat. Az ember izomzata  kétféle módon tud munkát végezni:

a)	mozdulatlanul tart valamilyen súlyt, vagy
b)	mozgat valamilyen súlyt.

a-hoz: mozdulatlanúl tart valamilyen súlyt, pisztoly – puska, vagy saját testsúlyát ( tornában keresztfüggés, mérleg stb. ). Ilyenkor az izom csak megfeszül, de nem rövidül meg, hosszúsága nem változik. Az ilyen izomműködést „statikus” álló – mozdulatlan, másnéven: „izometriás” változatlan hosszmértékű izomtevékenységnek nevezik. 

b-hez: mozgat valamilyen súlyt, vagy a saját testét – testrészeit ( minden mozgással járó sporttevékenység) a fegyvert a felemeléstől a célravezetésig. Ilyenkor is van izommegfeszülés, de a fő jellemző az izom hosszúságának a változása, összehúzódása és kinyúlása. Ezt az izomműködést nevezzük: „dinamikus” mozgásos, másnéven: „izotóniás” azonos feszültségű izomtevékenységnek. 

A lövészsportban nagyrészt a statikus izomtevékenység az uralkodó.
Bármilyen  - a kérdéses izom számára mozdíthatatlan – tárgy ellenében kifejtett munka, izometriás gyakorlat. 

Az izometriás erőfejlesztő módszer alapelvei:

a)	lehetőleg naponta kell az izmokat megdolgoztatni, 
b)	egy izmnak elegendő esetenként három különböző hajlítási szögban 3-5 mp-ig max., vagy ahhoz közeli erőfejlesztéssel dolgozni. 
c)	az egyes erőkifejtések között elég annyi pihenőt tartani, míg a légzés teljesen megnyukszik. 

Több kutató véleménye szerint a statikus erőgyakorlatokkal csak statikai funkciókra lehet izomzatot hiánytalanúl felkészíteni. 
Tehát , ha az erőt fejlesszük, akkor a célnak megfelelően probálhatjuk a gyorsaságot (gyorstüzelő – futócél – trapp - skeet ) az ügyességet is ha szükséges az állóképességet is fejleszteni. Látható, hogy a statikus erőgyakorlatok önmagában alkalmatlanok a sportolók erőfejlesztésére. A dinamikus gyakorlatokkal keverve, a sportág jellegétől függően, legfeljebb az erőfejlesztés 10-15% - áig alkalmazzuk. 

A dinamikus – izotóniás erőfejlesztéshez sorolható minden olyan mozgásos gyakorlat, mely erőfejlesztő ingerként hat. 
Például: saját mozgatására irányuló gyakorlatok ( fekvőtámasz ) kéziszeres, súlyzózós gimasztika, kéziszerek dobálása, sportmozgás technikája terheléssel stb. 

Általában elegendő az izmot minden másnap azonos munkával megdolgoztatni. A gyakorlat jellemzője a számos kutatókísérlati adatai szerint megfelelő adagolással megközelítőleg egyformán fejlesztik az erőt. 

Az intermediális erőfejlesztés lassan végzett izotóniás, valamint izometriás gyakorlatok tervszerű keverése. Az izmot a teljes nyúlásból a teljes összehúzódásáig és vissza lassú mozgással szokás dolgoztatni, közben 5-10 helyzetben 1-2 mp-ig megállni, izometriás gyakorlatot végezni. Az ellenállást olyan súlyterhelés képezni, melyet a gyakorló lassan is biztosan tud mozgatni, vagy az edző, illetve edzőtárs ellenállását kell legyőzni. A gyakorlás, felszerelés izompontjából egyszerű és igénytelen. 

A gyorserő fejlesztésének legjobb módszere ( futócél, skeet, trapp, pisztoly, puska ) a technikát utánzó terheléssel végzett mozdulatok lehető legnagyobb gyorsasággal történő végrehajtása, gyakorlások, valamint technika teljes elvégzése terheléssel, nehezített szerekkel. 

Az edzésgyakorlatok amelyekkel a sportág nagyjai, nagyszerű eredményeket értek el, alapjában véve, ma is nagyon azok. 
Vannak alapelvek, szabályok amiket nem lehet átugrani, vagy elhagyni, mert be nem tartásuk befojásolja – negatívan – a kitűzött célnak időre történő elérését. A különbség az akkor és most között, ők és te közötted egyszerűen az, hogy tudjuk az edzéseket hogyan kell más kiegészítő sportágakkal kombinálva fokozni. 

Valószínűleg ugyanúgy tudod, hogyan kellaz álló – térdelő és fekvő testhelyzeteket felvenni, mint a többi versenyző a lőtéren, de vajon, hogy állsz az intenzitással? 

A testhelyzetek helyes felvétele, folyamatos hosszú időn át való megtartása, viszonylag nem nehéz feladat, de a neked megfelelő módszer megtalálása több időt vesz igénybe. Ne foglalkozz azzal meddig fog ez tartani, a lényeg az, hogy megtaláld saját fizikumodnak legjobb megközelítését. 

A genetika fontos szerepet játszhat sportkarrieredben, de a vágy és a képesség, hogy rá állítsd magad arra a módszerre, ami használ, úgyszintén. Ha jelenlegi programod úgymond „hidegen hagyja” a fejlődésedet, annak jó oka van. 
Kezd azzal, hogy megkeresd az okát annak miért is van állandóan kissebbségi érzésed, ha ugyanabban a fegyvernemben megjelenik a fekvő és térdelő testhelyzet „királya”?

Vigasztalódj azzal, hogy valószínüleg jót röhöghetsz majd az álló testhelyzetban lőtt gyenge eredményén a következő alkalommal amikor elindul egy helyi versenyen. De hervadjon csak le a mosoly az arcodról, mivel csak álcázza a fájdalmat, hogy mennyire is kevés a te eredményed. 

Annak az ismerete, hogy mi nem használ szinte nagyon ugyan fontos, mint annak, hogy mi igen. Tegyük fel, hogy ugyan azt csinálod amit szinte mindenki.Kimész a lőtérre – edzőterembe, az állótesthelyzetet kombinálod a fekvővel, csinálsz néhány hanyag sorozatot és máris mész haza. 
Vagy ami még rosszabb lehet, hogy olyan fickó vagy aki álló testhelyzetben lő néhány sorozatot és ezt egy komplett edzésnek nevezi. 

A lényeg az, ha nem vagy megelégedve az eredményeiddel , akár mit csinálsz az nem működik. Talán úgy érzed, hogy már mindent megpróbál és semmi sem jó.
Hacsak nem vagy már 20 éve a fegyverek lőporos világában. Lefogadom, hogy nem próbáltál még ki mindent. 

A lehetőségek kimerítése fontos dolog és senki nem rendelkezik akkora agykapacitással, hogy egyedül kigondolhassa az összes lehetséges variációt. Ráadásul, ha még olyan is vagy akinek a vágyai nagyok, de türelme kevés. Ébressz magadba némi kiváncsiságot arra vonatkozóan, hogy vajon mi is hibádzik?

…… vizsgáljunk meg néhány területet,

-	sebesség: sokan elsiklanak edzéseinek ezen aspektusai felett. Ha eddig azt hitted, hogy az edzés sebességének növelése – kevesebb pihenő a leadott lövések, vagy a testhelyzetek váltása között – várhatóan az eredményedet csökkenti, itt az ideje, hogy megértsd az eredményeknek sokkal inkább kárára van a szűk látókörűség. A gyors edzés férfiaknak és nőknek egyaránt hasznos és ez nem egy férfi / nő kérdés. 

-	gyakoriság: csak mert a barátaid esetleg klubtársaid úgy vélekednek, hogy hetenként kettőnél többször edzeni. több kárt okoz mint hasznot, azt még nem feltétlenül kell elhinned. Néha a megszokottnál eltérő a tökéletes .

-	végrehíjtási forma: 
Soha nem árt, ha testhelyzetenként mindig ellenőrzöd a technikádat. Ha olyan öntelt vagy, hogy azt hiszed neked nincs szükséged a technika folyamatos csiszolására, valószínüleg nem is vagy igazi része annak a sportnak amit úgy hívnak lövészet. Kérj meg valakit akibe  megbízol, hogy figyelje a végrehajtási formádat és segítsen a hibák felismerésében, hogy biztos lehess abban, hogy minden lehetőt megteszel a legjobb technika kidolgozásáért. 

-	nehézség: lehet, hogy te alapvetően egy lusta fráter vagy. Ez még nem bűn, de akadájozhatja képességed teljes kiaknázását. Ha azt hiszed, hogy a profik között akiket esetleg bálványozol is , nincsenek olyanok akikben fellelhető a lustaság tünete, itt az idő, hogy felülvizsgáld elképzeléseidet. 
Mást ne mondjak, akik ötödik hatodik helyen végeznek a versenyeken, gyakran sokkal jobb eredményt is el tudnának érni, ha nem nyöszörögnének, sóhajtoznának annyit edzéseiken.
Hozd ki magadból a legtöbbet. 

-	sorozatok és ismétlések:
Vannak olyan sportlövők akik a nahezített fegyverekre és kevesebb lövés leadására esküsznek, míg másnok minden tekintetben a mérsékeltet részesítik előnybe és vannak olyanok is, akik az csinálják amit éppen a szellemük, a fejük diktál. 
Hetente egyszer ppróbáld ki a nagy ismétlésszámú lövés leadását, de úgy hogy a lövések közötti időt ne rövidítsd le. Ez sokkal nagyobb kihívás mint kényelmesen percenként egy lövést leadni. 

-	edzések időpontja: ha hiszed, ha nem az, hogy mikor edzel, befolyásolhatja az eredményeket. Ha általában este vagy délután edzel a munkád miatt, vagy mert úgy szoktad meg, vagy így szereted, meg kellene próbálnod egy időre átváltani a reggeli – délelőtti edzésekre, hogy lásd a változtatás hatását az energiaszintedre, a hangulatodra és a koordinációs képességeidre. 
Változtasd edzésed időpontját, vagy tartósan térj át más időpontra. A részletek ilyen módosítása gyakran az elért eredményekben is nagy változást hoz. 

Legyen terved:  akár kis vagy nagy változtatást szándékoztok végrehajtani, mindig legyen rá egy terved amit az edzővel közösen dolgoztok ki. Elnavigálni az életben terv nélkül nehéz. Még nehezebb az edzőteremben, a lőtéren eligazodni. 

A terv nélküli edzés is hozhat némi eredményt, de később nem fogjátok tudni, hogy is csinálod pontosan és nem tudod megismételni. Tűzz ki célokat, kövesd a tervet és kétszerannyi eredményt fogsz elérni, mint azt megelőzően. 
Tartsd észben: a változtatás hasznos akár az álló, térdelő, fekvő testhelyzetek edzésének tekintetében. A testednek változtatásra van szüksége, mivel maga is állandóan változik. Ha megengeded, hogy hozzá szokjon egy bizonyos edzésmódszerhez, a tartós fejlődés ellen dolgozol, használd az említett tényezők közül valamelyiket, vagy akár többet is egyszerre, de ne felejtsd el dokumentálni a változásokat és az eredményeket különben, ha el is érsz némi fejlődést megmagyarázni, hogy hogyan következtt be, nem fogod tudni. 

Mindezek ellenére megtörténhet, hogy nem edzel mindig olyan keményen és kedvvel mint máskor . Magad sem érted, néha fékezhetetlen vagy, máskor viszont mélypontra jutsz. Ilyen napokon közel sem tudsz az előírt edzésfeladatokkal megbírkózni. 

Mindez nagy rejtélynek tűnhet. Ebben az esetben is az emberi pszihét kell vizsgálni. Ugyanis ezek az érthetetlennek tűnő hullámzások nem a testen múlnak. A tested az izmok, azok reflexei nem változnak meg egyik napról a másikra. 

A fejeden múlik, a lelkiállapotodon. 
A cél rendszerint világosan lebeg a szemed előtt. Rossz napokon viszont szükséged van valakire, aki lendületbe hoz. Lehet, hogy neked kihívásra, serkentésre van szükséged. Ha úgy érzed, hogy szükséged van egy edzőpartnerre olyat kell választanod aki épp olyan lelkes mint te. Edzésprogramotok lehet közös, az életfelfogásotok és céljaitok ettől függetlenül lehetnek különbüzőek, egyéni szokásaitok eltérőek. 
De nem lehettek mindig ugyan azon a napon a völgyben!
Egész nap valószíüleg minden másra gondolunk, csak az edzésre nem. Ne rohanjunk az iskolából, a munkából egyenesen az edzésre. 

Az edzésre belsőleg készítsük fel magunkat. Útban az edzésre,használjuk fel az időt az edzésgyakorlatok, fegyverfogások, testhelyzetek gykorlati elemeinek átgondolására, végrehajtásuk rendjére. Minden edzésre legyen egy kitűzött közeli célunk, amit az edző segítségével, de magunk is megjelölhetünk. 

Mielőtt elkezdjük az edzést üljünk le, egy pillanatra és szenteljünk egy kis időt, annak áttekintésére, hogy mit kelltennünk, hol van szükség a nagyobb figyelemre, több ismétlésre. Legyünk őszinték magunkhoz. És mialatt mind ezt tesszük, szellemünk találkozik a testtel. A sportban, így a lövész ágazatban is, nem szabad lebecsülni szellemi beálítottságunk jelentőségét. 

Lelki megterhelések és gondok testi erőnket is csökkentik és mind edzésünket, mind fejlődésünket befolyásolják. Figyeljünk arr, hogy kezdettől fogva, ne csak a testet edzük, hanem a szellemünket is . Tulajdonképpen „Ő” az aki edzésre biztat, úgyszólván: bekapcsolja a testet. 
És mivel a szellem a testedzés – edzés motiváló ereje, először „Őt” kell edzenünk. Hihetetlen képességekkel rendelkezik, mindent el tudunk érni amit csak akarunk. A siker titka, hogy rá kell venni a szellemet, hogy értünk, ne ellenünk dolgozzon. 
Ennek feltétele, hogy pozitív beállítottságunkat megőrizzük, új célokat tűzzünk ki és állhatatosan kövessük azt. A „nem vagyok képes” gondolatot egyszer és mindenkor törölni kell szókincsünkből, nemcsak a kimondottakból, hanem a gondolatból is. Állandóan a tovább fejlődés folyamatában kell látni magunkat. Igyekeznünk kell teljesítőképességünket lépésenként fejleszteni úgy, hogy testünk úgy szóljon lelkünkhöz, jól érzem magam, jó munkát végeztünk, nem is volt olyan megerőltető. 

……. edzések, edzéstervek…
           edzésrendszer és versenyrendszer

-	Edzésrendszer: az a szervezeti forma amelynek kezdetén belül a programokban, felkészítési tervekben és edzéstervekben tervezett ismert anyagokat, mozgásos akarati cselekvéseket és személyiségi tulajdonságokat az egymásba kapcsolódás, valamint az egymásra épülő edzések sorrendjében rendszeresen, fokozatosan és módszeresen dolgozzuk fel a sportolókkal együtt. 
Az edzés: azért alapvető szervezeti forma, mert itt valósítja meg az edző a nevelés, oktatás, és képzés célját és annak feldatait, illetve az edzésterv célkitűzéseit. 

-	A versenyrendszer: a sport sajátos formája, korcsoportonként, nemenként és minősítésekként szervezik.

Ahány féle sport, annyi ember és még több edzésterv, ami lehet egyéni és csoportos. Ebből adódik, hogy „tuti” edzéstervre nem lehet receptet írni és egyikből sem lesz világszabadalom. Na de a tervezésben az a jó, hogy óriási területet be lehet járni, számtalan ötletet, gyakorlati elemet ki lehet próbálni. Az edzések elsősorban arra valók, gogy az új technikai – és mozgáselemeket, elméleti elgondolásokat a gyakorlatban kipróbáljuk és hogy kialakuljon az a képességünk, melynek segítségével megtaláljuk a legjobb módszert. 
Nap mint nap hallunk tervekről amik rövid, közép, vagy hosszútávuak. De hogy van ez a sportban?
 Semmi eltérés – már ami az időpontokat érinti -, csak a tartalom más!

A sportban az edzés tervezésnél a feladatok időtartalmától függően, gyakran használják a makró és a mikró ciklus megjelölést. 

Makró ciklus: ( görög e.  a vele összetett fogalom nagyságát jelöli ) nagy, óriás, hosszú idő, a ciklus szó; időszakos, visszatérő, körforgás, rövid időt jelöl. Lehet 3, 5 hónap, vagy több.

Mikró ciklus:  a vele összetett fogalom kicsiny voltát jelüli. Lehet 3, 4 hét, vagy egy – két hónap. 

Kiknek – kinek a számára készül edzésterv?

A gond azzal kezdődik, hogy klubjaink nincsenek úgy – eleresztve - ,hogy minden ágazatban, külön edző foglalkozzon a serdülőkkel, az ifiktől a felnőtt korig, a kezdőktől a haladókon át élversenyzőkig . Nehezíti a munkát, hogy a lövészsportot kedvelők egy bizonyos része felnőtt korban – előismeret és képzés nélkül, esetleg némi ismerettel -, hogy úgy mond az utcáról téved be a lőtérre, azzal az igénnyel, hogy lőni szeretne. 
Mostanáig, jó ha a klubok rendelkeznek egy – egy edzővel -. egyben ő a klub mindenese is – aki a haladókkal élversenyzőkkel van elfoglalva. Könnyítheti a helyzetet, ha a klub informális elv alapján működik. 
Ebben az esetben célszerű – a serdülők és kezdők foglalkozásainak a levezetésére – a már jó lövők, élversenyzők közül foglalkozásvezetőt felkérni. Nem állítom, hogy ezzel minden probléma megoldódik. Ennek a módszernek inkább lélektani hatása van a kicsik felé. Számunkra nem célszerű az edzésterv. Előnyösebb és könnyebb kezelhető, ha foglalkoztatási tervet készítünk, melynek célja a lövészeti alapismeretek megismertetése. Ebben szerepeljen, a sportág ismertetése, lőelmélet, fegyver és lőszer anyagismeret, célzás és testhelyzet gyakorlatok, biztonsági szabályok, lőterek ismerete, erősítő gyakorlatok, egyéb játékok. Itt a légfegyveré a főszerep, a növendékek itt választanak – bár még nem véglegesen – fegyvernemet. 

Más a helyzet a haladók – élversenyzők munkájának tervezésénél, szervezésénél. A haladók és élversenyzők felkészítésénak tervezését mindig a nagy versenyek: VK, EB, VB, Olimpia időpontjához kell igazítani. Természetesen tervezni kell a hazai és nemzetek közötti versenyeket is. Ezeken a versenyeken való indulás az élversenyzők részére egy – egy ellenőrző állomás, a kezdőknek és haladóknek lehetőség, saját tudásszintjük ellenőrzésére, a hiányosságok felismerésére. 

A szakami munka kialakítása aránylag könnyű feladat, mert ez főleg a testalkattól az anatómiai méretektől, a végtagok arányától függ. Nem árt, ha tudjuk, hogy a sportoló stílusának kialakítását, sok más egyéni adottság is meghatározza. Ebben a lélektani tényezőknek is nagy szerepük van.

A munkaritmus kialakítása teljesen egyéni sajátosság. A cél megkeresése, az elsütésre alkalmas állapot felismerése, egyénenként, hosszabb – rövidebb idő alatt jön létre. A célravezetés iránya, a mozgás lecsillapításának foka, szintén az egyéni sajátosságoktól függ. A lövők vérmérséklete szerint a mozdulatok különbözők, lendületesek, darabosak vagy lágyan egymásra simulnak. A különböző idegmódszerű versenyzők türelme sem egyforma. Az újj tapintó érzékenysége,  valamint ( aholmegengedett) az elsütési erő helyes arányának meghatározása, egyénenként változó. 
A sportolók teljesítőképessége is az életkori és egyéni sajátosságok függvénye. Az edzői hatás akkor lesz optimális, ha figyelembe veszi a sportolók életkori és egyéni sajátosságait korábbi – pszichikai, fizikai – fejlettségi szintjüket és élettapasztalatukat. 

Feszültséggel lehet csak a célokat megvalósítani!
A tervszerűség elengedetlen feltétele a rendszeresség, a fokozatosság és a folyamatosság. 

Ennek az elvnek a megvalósítása azt jelenti, hogy az edző megtervezi, megszervezi az ismeretek, jártasságok készségének és képességének, valamint a szeméyliség tulajdonságok kialakításának a cél által meghatározott menetét. 

Az ismeret, jártasság, kézség és képesség a nevelés alapfogalmai.

Ismeret: egy dologról akkor mondhatjuk, hogy ismerjük, ha megfelelő számú és minőségű tényanygot tudunk róla. Arra is szükség van, hogy renszerbe rendeződjön és megfelelő időben mozgósítható legyen. 

Jártasság: egy begyakorlási szint, vagyis az ember tudatos tevékenysége. A gyakorlati alkalmazás során igényli sz egyéntől a tudatos gondolkodást és figyelmet. Egyben a teljesítményképes tudás egyik mutatója.

Kézség:	olyan egyéni sajátosságai az embernek, amely valamely tevékenység, cselekvés sikeres végrehajtásának feltételeit jelenti. A képességek szervezett és nem örökölt vagy velünk született tulajdonságai az embernek. Kialakulásának alapvető feltétele az egyén aktív tevékenysége. 

Mielőtt a kedves olvasó véleményt mondana.

Körülöttem is dolgozik egy lőtéren 3,4 lövészklub. Hetente három alkalommal az edzéseken is persze a versenyeken is találkozunk. 
Tudom, hogy a tanintézetek  - többsége – nagy ízben elkerülik az esetleges lövész szakkörök megalakítását nem, hogy a működést biztosítanák. Még azon az áron sem, ha a foglalkozásvezetőket az érdekelt klub biztosítaná. Így az utánpótlás biztosításnak egyik lehetősége  - lövész nyelven szólva kilőve. Marad tehát a véletlenszerűség. 

Kérdezem, a véletlenekre kinek és milyen tervet készítsünk?

A napi problémák a ténylagasen meglévő anyagi gondok – lőszer, fegyver, versenyre való utazás költségei stb. – hatásával én is találkozom. Környezetembe a klubok működésüket azoknak a megszállott felnőtt versenyzőinknek köszönhetik, akik szinte valamennyi költséget maguk fedezik.  ( lőszer, fegyver, utazás, lőlap, stb.)
Ezért is van az, hogy csak azok a fiatalok jelennek meg a lőtéren, akiknek az édesapja lő és ez a fiú esetleg elhozza az iskolatársát, bartátját. De erre még rövid távra sem lehet építeni, tervezgetni . 

Ezzel a gondolatsorral nem azt kívántam bizonyítani, hogy mindenhol, hogy így van és az általánosítás sem áll szándékomban. A mi feladatunk, hogy a meglévő gondok és problémák, nehézségek mellett a már meglévő eredményeket megóvjuk, megbecsüljük, a további sikerek eléréséhez, alkotó tervezéssel, a feltételeket megteremtsük. És ez nem kis dolog. 

………… csapatmunka

Az eredményesség döntő összetevője a kollektív munka. 
Alapfeltététele, hogy kialakuljon a klubon, szakosztályokon belül egy alapvetően jó közösség, ahol a következők kapnak szerepet. 

a)	Sportoló:
aki élsportolóvá válik, tanult mesterségét feladja, ez a körülmény a sportoló személyiség – szerkezetében alapvető változásnak forrása lehet. Gyakran tapasztalható, hogy érdeklődési köre szűk, csak az edzési idő több időre van szükség a regenerálódására. Legkedvezőbb személyiségnorma az önállósága ami viszont tapasztalatot, tudást, széleskörű ismereteket feltételez.

b)	Az edző: 
akinak igen fontos a nevelő tevékenysége, a versenyek után, főleg, ha tanítványai vereséget szenvednek.

•	negatív vonás: türelmetlenség, gúnyosság.
•	pozitív vonás: nagy szakmai tudás, igazságérzet. 

Az edző és sportoló együttes munkájának alapja a mindenkori – közösen készített edzésterv. 

c)	Sportvezető: 
alkalmasságát, három tulajdonsággal szokták jellemezni: inteligencia, szakma ismeret, életerő, állandó tettrekészség, önfegyelem. 

d)	A sportorvos:
aki jelentős szrepet kap a pszichikai felkészítésben. Ma még nem teljesen képes betölteni hivatását. 

e)	Sportpszichológus: 
ő az edző segítőtársa, összekötő kapocs az edző és versenyző között. 

A szakosztályi közösség, a jó csapatközösség ismertető jegyei:

•	a közös cél, nagy felafat ami a csapat azzá teszi ami,
•	a közösen együtt vállalt normák, értékrendszerek,
•	csapattagok közötti kapcsolat renszert, rokonszenv – ellenszenv,
•	csapatkoézió – belső összetevő erő,
•	vezetés, kapcsolatrendszer.

Nem árt szólni az edző, sportvezető mint nevelő személyiségnek főbb összetevőiről.

Induljunk ki abból, hogy az edzői tevékenység nem más mint: pedagógioai tevékenység. Ezt nem lehet elégszer hangsúlyozni. 

Zsugorítva:  világnézet jelleme, érdeklődése, képessége, temperamentuma. 

Vannak: 

•	teljesítmény motiváltak: ……………….. tárgyi beállítottságuak: ez állandóan tanul, jó a kapcsolata a sportolókkal.
•	siker motiváltak, nagy személy beállítódású edzők: kerierista, nem a csapat, hanem az ő érvényesülése a fontos.
•	kudarctól félő edzők: mit fognak szólni a vezetők. 

A tulajdonának rövid elemzése után, pár szót. 

A sportszolgáltatás és nevelés szempontjainál, sajátosságainál, amit a tervezéseknél célszerű alapnak tekinteni. 

a)	Általános szakmai ismeretek: jártasságok, készségek és tulajdonságok elsajátitásának szakasza. 
b)	Általános sportági ismeretek:jártasság, készség stb., elsajátításának szakasza.
c)	Sajátos sportági,  versenyági ismeretek, jártasságok stb. elsajátításának szakasza.

Összgezve:  a nevelés, oktatás, képzés a nevelés alapfogalmai. 

Azt a közvetítést ami céltudatos, tervszerű, módszeres és szervezett nevezzük nevelésnek, ami bipolári, kétpolusú folyamat. A két polust a nevelő és a nevelt alkotja. 

Az oktatás az a pedagógia tevékenység, amelyben a nevelő és nevelt közös tevékenysége alapján, rendszeres, folyamatos, módszeres ismeretfeldolgozás folyik. 

A képzés során történik az ismeretek rögzítése, valamint bizalmas ismeretek, jártasságok és készségek szintjéig való begyakorlása. 

Szorosan ide tartozik a sportolók, értelmi és munkára való nevelése, az erkölcsi és esztétikai nevelésre. 

De ez már egy másik fejezet.